Vill du ha nåt innan du åker?
Jag kommer snart hem, jag slutar om en timme.
Hon är så jobbig!
- Pallra dig hit, "Eliza-bitch"! - Lägg inte på.
Vi har kameror i hela huset. Förutom sovrummet, det ville inte Christie.
Vattenreningen i poolen har ballat ur. Den hoppar ur vattnet.
Flight 3598 till Manchester, New Hampshire, har bytt gate till A6.
Flyget kommer att avgå på utsatt tid kl. 16.15.
Flight 3598 till Manchester, New Hampshire, har bytt gate till A6.
- Hallå? - Hej. Jag landade precis. Vad gör du?
Vad jag gör?
Hämtar Johnny på skolan, hämtar barnvakten för att åka till labbet...
Jag har fått ett stort anbud för alla rättigheter till Night Traveller.
Grafikplattformar, virtuell verklighet, algoritmer, gränssnitt... Allt möjligt.
- Fantastiskt, Clay. Grattis. - Ja, det är stort.
- Ska du ut och fira i kväll? - Fira? Nej.
Det är ju stort, så du vill säkert fira det med nån.
Inte direkt.
- Så du umgås inte med nån? - Nej. Ingen alls.
Är det pappa? Får jag prata med honom?
- Hej, pappa. - Hej, gubben. Hur är det?
Vi övade med fallskärm i dag.
Man springer med fallskärm på ryggen. Jag är typ hundra gånger snabbare nu.
- Kommer du hem? - Ja, snart.
Jag vill bara att du kommer hem.
Det är jag, Shar. Batteriet tog slut.
Det går ett flyg till Manchester om en timme...
Du har varit borta i över ett år. Jag älskar dig, men det är inte så enkelt.
Jag vill träffa min son.
Vänta, jag måste lägga i mer pengar.
Vad är det med dig?! Sluta!
Släpp! Vad gör du?! Släpp!
Hjälp!
Låt bli henne!
Sluta!
Sluta upp med det där!
Hjälp!
Ut, ut, ut!
Herregud, Chloe!
Rör henne inte! Hon kan smitta!
Jag måste larma!
Hallå?
Upp med händerna!
- Vad gör du? Vad är det som händer? - Ingen jävla aning.
Använd inte mobiltelefonen! Det gjorde de.
Hjälp!
Nej! Han är normal!
Kom!
- Använd inte mobilerna. - Det är ingen mottagning här nere.
Vi måste härifrån innan flygplatsen brinner upp. Har tåget nån förare?
- Ja, det är jag. - Kan vi åka härifrån?
Nej, vi är strömlösa och nödbromsen är aktiverad.
- Tåget kommer inte längre än 15 meter. - Fan också.
- Men vi kan gå. - Gå?!
- Vad sa du? - Vi kan gå.
- Jag har tunnelkartor med utgångar på. - Perfekt. Du är min bästa vän.
- Vad händer när tågen börjar gå? - Du behöver inte följa med.
- Vi är säkra här. - Bara i ett dygn.
Om inte pumparna går fylls tunnlarna av grundvatten.
När stationen fylls med vatten tvingas ni upp till en brinnande flygplats...
- Bry er inte om honom. - Vill du stanna här eller gå?
- Vänta, får jag följa med? - Jag tänker inte hindra dig.
Hej då!
- Tror du att det är lokalt? - Det får vi snart veta.
Om strömmen går, är kraftverken obemannade.
Då flyr de för sina liv, som vi.
- Undrar hur många som pratade i mobil. - Många. För många, nästan alla.
Och resten drabbades när de försökte slå larm eller ringa familjen.
- Jag heter Tom McCourt, förresten. - Clay Riddell.
Mike Mattick, "DJ Liquid".
Fortsätt.
Jag måste ta mig till Kent Pond. Min fru och son är där. I New Hampshire.
- Har ni några? - Min guzz.
- Sa du "guzz"? - Än sen?
Själv har jag ingen. Jag lever ensam.
- Jag har mottagning. - Ta bort den där.
Är de normala?
- Ser de normala ut? - Vill du chansa? Vad är onormalt?
Helvete! Spring!
Spring!
Kom!
Räck mig handen.
Soptunnan!
Sätt fart!
Vänta.
Jag känner igen henne.
- Vilken våning? - Andra.
Okej, sätt fart.
Jäklar! Skynda dig!
Den är helt död.
Tror du det är ofarligt att skicka sms? Mitt batteri är slut.
Jag måste kontakta min familj. Får jag låna din telefon?
- Det är bara nonsenstecken. - Lägg den i frysen.
Då sparar vi på batteriet, så vi kan kolla mottagningen.
Om vi inte ringer borde det räcka i några dagar.
- Har du ritat de här? - Ja, till min serieroman.
Jag tänker på den stackars grabben i tunneln.
DJ... Liquid?
Fy helvete.
För att överleva det här, vad det nu är-
- kommer man att behöva lägga vissa känslor åt sidan.
Och de som inte kan göra det kommer att dö.
Hallå?
Låter hon normal?
- Är du normal? - Vad tror du? Öppna!
- Okej... - Jag bor här ovanför.
- Ja, jag vet. Jag heter Clay. - Tom.
Jag heter Alice.
Vinkla persiennerna. Gör det! Det är inte bra om nån ser att vi är här.
Han gör det. -Vinkla dem, Tom.
Nu vinklar han dem.
- Är du skadad? - Vad menar du?
Är du fysiskt skadad? Kan jag hjälpa dig?
Jag har dödat min mamma.
Jag vill komma ur den här klänningen.
Den luktar blod, svett och mammas parfym.
Min flickväns jeans ska nog passa dig, och jag har en hel massa pyjamasar.
- Okej? - Ja, jag är bara trött.
Du kanske vill...
Det finns varmvatten kvar, om du vill duscha.
Tack.
Jag beger mig norrut mot Kent Pond så fort det blir Ijust.
Du och Alice borde nog följa med.
- Jag beklagar det här med din familj. - Det är för tidigt för att beklaga nåt.
Min son har en mobil, men ringer inte, bara messar och spelar spel.
Men jag ringde till min fru precis innan det hände.
Så jag vet inte om den fortfarande var på.
Jag är glad att jag träffade dig, Tom.
Hur är det?
Jag hittade de här i fickan. Gör det nåt?
Nej, nej, nej...
- Vill du ha nåt att dricka? - Nej tack.
- Vill du äta? - Nej.
- Får jag följa med om ni ska nånstans? - Det hoppades vi på.
- Jag ska försöka sova lite. - Vi är här.
- Tror du att det var terrorister? - Jag vet inte.
Vilka det än var-
- så är vi tre småkrypen som hade tur att inte bli nertrampade av jätten.
Som fåglar. De beter sig som en flock fåglar.
Jag tycker i alla fall inte om att de rör sig i flock.
Jag måste till Kent Pond och ta reda på hur det gått för min fru och min son.
Jag förstår om ni inte vill följa med.
Vänta.
Jävlar!
- Jag vet inte... - Ska vi vända om?
Herregud!
Herregud...
- Vi måste hjälpa dem. - Nej!
- Antingen vänder vi, eller fortsätter. - Vi går nu, när de inte tittar.
Var är alla?
De kanske hade tur och tappade mottagningen, som där på stationen.
Tom...
Jag är pacifist, men skulle inte ha nåt emot en pistol nu.
Det är nog inte särskilt klokt.
Jag går in med händerna i luften. Vad är det värsta som kan hända?
Jag är svart och har en kofot... Jag går inte in där.
Jaha, men då så...
Herregud!
Ta hand om Alice, så tar jag vapnen.
Ta den här.
- Vad är det? - Vad du kan...
Lumpen. Det här sitter.
Ta med kulor.
- Hur laddar man en sån här? - Det är nån här utanför.
- Han är ensam. - Dra för gardinen.
Hur mår du?
Hallå?
- Hallå? - Grabben!
De rör sig visst inte alltid i flock.
Nu jävlar räcker det!
Sätt fart!
Vad i helvete...?
De går visst i dvala när solen går ner.
De gjorde det samtidigt, som per automatik.
Vad jag inte fattar är hur de kunde hitta oss så snabbt.
- De såg oss ju inte. - Inte med sina egna ögon, i alla fall.
- Menar du att de såg oss genom pojken? - Hur ska man annars förklara det?
- Så de är synska? - Telepatiska.
De kanske har en energi som flödar genom dem, som i ett stort nätverk.
Som ett kollektivt medvetande.
Säkert...
Har du en bättre förklaring?
Varför tror du att de är kvar? Tror du inte att de har stuckit?
Då skulle de ha meddelat mig det.
Jag förlorade alla pengar i den stora finanskrisen 2008-
- och all trygghet i den stora skilsmässan 2009.
Då trodde jag att det var världens undergång.
- Vad är det där? Hör ni? - Ja.
Det är musik.
Välkomna, mina herrar och unga fröken, till Gaiten Academy.
Behöver ni nattrum, har vi gott om plats.
De som inte hade mobiler har stuckit, och de som hade...
Vi vet vad som hände.
Jag heter Jordan och stipendiat här. Jag kommer från Holloway.
- Så roligt för dig. - Det sa rektorn också.
Charles Ardai, rektor.
Värst vad mobiltelefonerna ställt till med.
- Eller djävulsradion, som jag säger. - Kärnfullt.
- Vad är det för musik? - Har ni lekt "hela havet stormar"?
Så länge musiken spelar, har vi inget att vara rädda för.
Vi ska bara titta till dem, sen är det middag i Cheatham Lodge. Det är nära.
Jävlar...!
- Kommer musiken från mobilerna? - Oroa dig inte. De vaknar inte.
Hur vet du det?
Titta nu.
- Vad i helvete gör du?! - Han gör ingenting.
Körde jag svärdet genom hans hals, skulle han inte stoppa mig-
- och de andra skulle inte försvara honom.
Fast i dagsljus skulle jag bli lemlästad.
Det kommer musik från munnarna också.
Det är knappt som en viskning, men det hörs.
- Kom hit. - Du inbillar dig bara.
Kom och lyssna.
Det är samma musik.
Jag hör det.
- Hur är det möjligt utan sändare? - Det är de som sänder.
Det är en ny förmåga de verkar ha fått. De förändras i oroväckande takt.
Kan vi inte prata vidare där inne? Snälla?
Vi får inte underskatta utvecklingen som vi bevittnar här.
De förefaller vara eusociala, som ett bi-eller myrsamhälle.
De agerar tillsammans för gruppens bästa.
Ingen konkurrens, ingen egoism...
Det kan vara nästa steg i människans evolution.
Alla människor på jorden blir del av en enda, enorm organism.
- Inga individer, inget privatliv... - Inga krig...
- Ingen utarmning, inga konflikter... - Inget för mig.
Och när de ligger där stilla, med öppna ögon och lyssnar på musik...
Vi tror att de startar om.
Som om det stod "systemuppgradering pågår" i pannan på dem.
- Så deras hjärnor är utraderade? - Ja.
Vad är en hjärna, om inte en stor, organisk hårddisk?
Ingen vet hur stor, men säg en gigabyte upphöjd i en googolplex. Oändligt stor.
Av hjärnans hårddisksutrymme används 2 %. 98 % är ledigt.
Om du säger det, så.
Jag älskar cybernetik och cyberpunk. William Gibson...
- Gillar du Neal Stephenson? - Han är en gud.
- Ja, han är ganska bra. - Än så länge tillhör nätterna oss.
Men vad händer om de bestämmer sig för att de behöver mindre sömn?
Vad händer om de trotsar sina digitala vaggvisor-
- och slutar vara mörkrädda?
Vad tror du själv?
Att det här är mer än bara tillfällig anarki. Att det är början på ett krig.
Ett kort, men fasansfullt krig.
Men vad gör man i krig? Jo, man dödar fienden.
Med våra vapen går det för långsamt.
Vi har en egen bensinpump.
Med bensin skulle vi kunna släcka deras liv.
Med napalm?
Vi har en bevattningsbil som håller idrottsplanerna gröna.
Jag vill utplåna dem. Jag håller med.
Jag tycker att vi utplånar dem på fotbollsplanen.
Inte för mänsklighetens skull, utan för att hämnas min mamma.
Så många vi kan, så fort vi kan. Innan det är för sent.
- Vill vi verkligen göra det här? - Ja, det vill vi. Kom igen nu.
Jag är helt säker.
Herregud...
Gillar du att skjuta i tevespel?
Ja.
- Är du skraj? - Det är lugnt.
Du då?
Väldigt.
- Har du problem? - Nej, det går jättebra...
- Lägg i en lägre växel. - Jag har ingen vana av sånt här.
- Lägg i en lägre växel. - Vi har fastnat på ett huvud eller nåt.
Nu kommer de.
Nu har du druckit för mycket för att köra.
Vad spelar det för roll nu? Efter massmordet.
Jag, om någon, vet att utvecklingen inte går att stoppa-
- men man blir aldrig för gammal för att kämpa emot.
Jävlar.
Bilen! Akta!
Alice! Hur gick det?
Ingen fara, det gick bra.
Fan.
Ardai!
Nej!
Hjälp honom!
Nån måste hjälpa honom! Tom!
Clay!
Hjälp honom!
Ingen fara...
- Det är ingen fara. - Nej!
Kom, det är ingen fara.
Det ordnar sig.
- Vad är det där? - Jag känner det också.
Det känns som vrede.
Vi måste härifrån på en gång.
Herre, håll inte tillbaka din barmhärtighet mot oss.
Din godhet och din trohet skall alltid bevara mig.
Vi hotas från alla håll av olyckor utan tal.
Våra synder har hunnit upp oss och jag förmår inte se dem.
De är fler än håren på våra huvuden...
...och modet sviker oss.
Jag ber dig, Herre, befria oss.
Herre, skynda till vår hjälp.
Må alla som vill beröva oss livet...
...drabbas av skam och smälek.
Låt dem som vill oss ont vika tillbaka med vanära.
Må de som nu åt oss skrattar hånfullt...
...rysa av skam.
Ty här ligga de döda.
Jordens stoft.
- En mardröm? - Ja.
- Du med? - Ja.
Slipper man inte mardrömmar när man blir äldre?
Nej, de är kvar.
De blir bara vuxnare.
Jag drömde om en jätteäcklig gubbe.
Han var smutsig, hade gula tänder, röd luvtröja, långt hår...
Hade han en tår på kinden?
I min dröm körde han en sticka i halsen på mig och sa att jag var galen.
- Hade han röd luvtröja? - Han puttade ut mig framför ett tåg.
Han som jag drömde om... Han är med i min serieroman.
The Night Traveller.
- Från teckningarna i din lägenhet? - Ja, han är undergångsprofet.
- Visste du att det skulle bli så här? - Det var ju bara en serieroman.
- Om inte allt det här är en dröm. - Då är du inte ensam om den längre.
Det börjar mörkna. Det är dags att gå vidare.
Ja, jag vill inte sova mer.
OKÄND
"Kashwak = No-Fo", vad betyder det?
"No-Fo" kanske står för "inga telefoner".
- Saknas mobiltäckning, så är det lugnt. - Det vet vi inte.
Vi förstår inte det här än.
Öppna! Vi är amerikaner!
Är det happy hour än?
Nu får vi sällskap!
Vad söt du är!- Och du med!
- Ni är väldigt söt, herrn. - Tack.
Och ni är ju helt bedårande.
- Har ni inga mobilslavar här? - De gillar inte engelsk mat.
Det gör inte engelsmännen heller.
- Jag gör det. - Ta det lugnt.
Vad fan är Kashwak? Vad kan det vara?
Kashwak, du vet... I Maine.
Ett icke-inkorporerat område som kallas TR-90, vid Kashwakamak Lake.
Det är dit alla tar sig, alla som inte drabbats.
Vi ger oss av i morgon.
- Tack för att ni släppte in oss. - Vi är så glada att ha er här.
Tror du att Bob Dylan är mobilslav?
Den var bra.
Det finns inga telefonlåtar här, det skulle ju passa.
Som...
Mr Telephone man There's something wrong with my line
When I call my baby's number I get a click everytime...
Jo, D-2!
D-2...
Han är egoismens djävul.
Fåfängans och superindividualismens djävul.
Den andra hette Arama.
Han var som en siffrornas demon. Abstraktionens...
- Är du med? Förstår du, Geoff? - Javisst.
När jag kom hem från Vietnam var jag helt vilse.
Jag drev runt... Då sträckte några ut sina händer och räddade mitt liv.
De kanske inte lever längre, eller så är de med i flocken.
Jag vet bara-
- att jag inte överlevde kriget och allt som följde det-
- bara för att dras in i den där jävla flocken.
Första gången jag såg honom var inte i en dröm, det var hemma hos honom.
- Du hade tecknat honom. - Fler än jag har ritat djävulen!
- Djävulen? - Ja.
- Hur slutar den? - Jag har inte skrivit klart serien.
- Det är bara en del av en berättelse. - En berättelse...
Godheten segrar alltid över ondskan.
Det tror jag på.
Jag såg dig med din son en gång.
Det är det jag längtar efter.
Jag har sett dig gå ut med den där kvinnan också. Det var hemskt.
- Liz? - Liz... Hemskt.
Du har alltid verkat sur på mig, men jag har aldrig förstått varför.
Du har blängt så på mig.
Jag blänger på alla.
Jag förstod att du älskar din familj.
Jag har sett dig och din son, men jag vet att förhållanden inte håller...
Du kommer att hitta honom, Clay.
- Du kommer att hitta honom. - Tror du?
Det kommer du att göra.
Vi färdas i mörkret. För mig är det väldigt mörkt nu.
Jag hade honom, och jag hade henne...
Jag hade ett skitjobb som jag avskydde.
Jag jobbade med grafisk design åt nåt skitföretag.
Jag föraktade mig själv för min feghet-
- och Sharon för att hon älskade mig trots mitt självförakt.
En massa invecklade känslor...
Ibland när jag kom hem från jobbet satte jag på mig en rockig t-shirt-
- gick ut i ladan och rökte gräs och lyssnade på norsk death metal-
- som en tonåring som vill spränga sin skola. Patetiskt!
Sen gav jag plötsligt bara upp och flyttade.
- Trivdes du bättre sen? - Jag ångrade mig redan första natten.
Redan första natten...
Jag ringde till Sharon samma dag som det hände.
Jag klarade inte av att erkänna att jag ville flytta hem-
- så jag sa att jag ville träffa min son. För att bevisa att jag haft rätt.
Du ville väl bara att hon skulle vara stolt över dig.
Ja...
Om det ändå varit så, men jag var bara en idiot.
Så här ser du ut.
Människan är änglarnas religion. Det här är en ängel i landsflykt.
Sally?
Försvinn!
Alice!
Ta min filt!
Det är ingen fara.
Håll huvudet still. Det är ingen fara, vännen.
Så ja...
Ta tag här under.
Hjälp till här.
Kommer det nån snö?
Så att vi kan bygga en borg...
Eller ett löv...
Eller en fågel. Vi kan göra en fågel.
Vi kan göra en snögubbe.
Eller så kan vi leka.
Jag är hemskt ledsen.
- Nu gick de till attack på natten. - Precis som rektorn sa.
Han sa även att de skulle komma på nya sätt att bli fler.
Ni såg vad som hände. De dödar inte bara, de rekryterar.
Signalen kommer från dem själva nu, de behöver inga mobiler längre.
Ser man på...
Internetpresidenten sa att ni skulle komma hit, och nu är ni här.
- Vilka är ni? - Sänk vapnet, så ska jag berätta det.
Ray Huizenga från Groveland. Det här är Denise Link från Haverhill.
Trevligt.
Vad vi heter spelar ingen roll, det enda som spelar roll är vad vi gör.
Vad gör vi då? Vi dödar telefongalningar.
Ja, vi dödar dem.
Precis som ni.
Andra gången använde vi sprängmedel från ett bygge.
- Ray har anlagt vägar tidigare. - Då fick vi syn på Kashwak-skyltarna.
De påstår att det är telefonfritt, men det är inte sant.
Det byggdes ett kasino där förra året och då även en mobilmast.
- De lockar oss i fällan med drömmar. - Drömmarna kom sen vi sprängde dem.
- Vi sprängde flocken. Starka drömmar... - Vi vet.
Han i röd luvtröja kallas internet- presidenten, han måste bort. Bort.
Ner dit, ska han. Ner i jorden.
Om vi dödar honom och får bort honom, då kommer de andra att ge upp.
De försvinner...
Men det blir inte lätt. Vet ni varför? De tar sig in i folks hjärnor.
- I din med, Ray? - Nej, jag håller mig uppe.
Jag har varit vaken i fem, sex dygn nu.
Hon sover där inne, jag vaktar här ute. Överallt, hela natten.
Hon är inte min dotter, men jag tar hand om henne.
- Det låter som att ni har det bra. - Visst.
Vi klarar oss, så länge vi håller oss vakna.
- Vi håller avståndet till dem. - Hur ska ni lyckas med det?
Vi har en varningsfågel.
Visar du dem, Denise? Så kan jag göra klart burgarna.
Min bror hjälper mig mer nu än som människa.
Men det är jobbigt att se honom så här.
- Är han telefonslav? - Ja.
Han är som en kalv som kommit bort från sin hjord.
När han är ensam sitter han bara och väntar på dem.
Utan dem dör han.
Han vägrar äta. - Gör inte så här...
När en flock närmar sig vaknar han alltid till.
Ju närmare de är, desto galnare blir han.
Vi har gömt undan honom så att han inte ska avslöja oss.
Gör inte så här!
Ibland tycker jag att han verkar känna igen min röst.
Tror du att de kan bli friska?
Kommer du hem? Kommer du hem?
- Vad fan är det som händer? - Ingen aning, han har aldrig sagt nåt.
Kommer du hem? Kommer du hem? Jag vill att du kommer hem.
- Det är Johnnys röst. - Nej, det är det inte.
Lyssna inte på honom, du vet att det inte är din son.
- Nej, Clay! - Hej, pappa.
- Nej! - Förlåt mig!
- Min bror! - Han skulle leda hit de andra.
Vi måste ge oss av på en gång. In i bilen!
Varför stannade du, Ray?
Det är för sent för min del, de har kommit åt mig.
Förut drömde jag bara, men nu ser jag syner.
Du har inte sovit på en vecka.
Han i den röda tröjan ger mig tankar. Presidenten ska inte få som han vill.
De trodde att det var jag, men det är ju du.
Det är du som är konstnären.
- Vad har du runt halsen, Ray? - Tänk inte på din unge, han är borta.
- Det vet du innerst inne. - Nej, det vet jag inte.
Här...
Nu får du ta över facklan.
När det är dags ringer du numret på lappen. Jag hoppas att du vet när.
- När då, Ray? - När vägen tar slut.
Det finns inga alternativ.
Vad har du runt halsen, Ray?
Det här, min vän, ska få mig att flyga i luften. Backa.
- Vänta nu... - Backa, Clay!
- Vänta här, jag kommer snart. - Jag följer med.
Nej, stanna hos dem. Det här måste jag göra på egen hand.
Johnny?
Sharon?
KÄRA PAPPA, JAG HOPPAS ATT DU LEVER. MAMMA ÄR EN AV DEM.
JAG SKA TA MIG TILL KASHWAK. SNÄLLA, KOM DIT.
KRAM, JONATHAN GAVIN RIDDELL.
Bort!
Fan ta honom!
Är det där...?
Ja.
Vad har du där?
Jag fick den av Ray, Innan han sprängde sig själv i luften.
- Han bad mig att ringa när det är dags. - Dags?
- När är det? - När det är över.
När vägen tar slut.
- Sa han så? - Ja, så sa han.
Han verkade pålitlig.
- Visste du att det ligger en bomb här? - Då skulle jag inte åkt med.
Sa Ray att bilen är full med sprängdeg? Hela kvarteret kan flyga i luften.
Här... Ta Sharons bil, den står i garaget.
Jag ska till Kashwak.
Är du galen? Hörde du inte vad Denise sa?
- Det är ju en fälla! - Det är möjligt.
Åker du dit, kommer du inte tillbaka. Du kommer att dö där.
Jag måste hitta min son. Jag måste få veta vad som hänt.
Helvete...
Ta den här och skriv "TJD" för Tom, Jordan och Denise-
- vid vägkanten var tredje kilometer.
Åker ni ut på en grusväg så spreja på ett träd på vänster sida.
- Där ska jag leta. - Åk inte.
Det är idiotiskt, du kommer att dö!
Du... Minns du berättelsen om Orfeus?
Orfeus gick till dödsriket för att hämta hem sin älskade.
- Du är inte Orfeus. - Ta hand om dig, jag kommer snart.
Okej? Ta hand om Tom.
Bättre vän kan man inte ha när slutet är nära.
Vi får hoppas att slutet dröjer lite till.
Trevligt att stifta bekantskap, Clay Riddell.
Detsamma, Tom McCourt.
Sköt om dig.
Du måste hitta oss.
Jag beklagar det som hände din fru.
Hej, pappa...
Johnny!
Hej, pappa... Hej, pappa...
Kommer du hem?
Jag vill att du kommer hem.
Johnny!
Titta pappa, där är ett till.
Så roligt att du ska få träffa mina vänner, Johnny.
- Ska de bli mina vänner också? - Absolut.
- Vart är det vi ska? - Till Kanada.